Aiemmin tapahtunutta...
En tiedä, mitä muukalais-kaverisi tekivät sinulle, -
- en ainakaan aio jäädä selvittämään sitä. - Taistelemme samaa vihollista vastaan.
Jos vastarinta ei ole totta, niin missään nyt tapahtuneessa ei olisi mitään järkeä.
- Jos kipittäjät aikovat kukistaa isäntänsä... - Ehkä se voisi olla totta.
En tiedä, mitä suunnittelet, mutta söisin mieluummin lasia, kuin olisin osana siinä.
Charleston. Meille on luvattu paratiisi ennenkin.
- Emme voi tietää sitä varmaksi. - Kuka siellä on?
Eversti Porter, Ensimmäinen mannerarmeija.
Mennään Charlestoniin.
En osaa sanoin kuvata, kuinka ylpeä olen siitä, että piditte toisen Massin taistelussa mukana.
Kun kuulimme teistä viimeksi, olitte kovan tulituksen alaisena.
Mechat antoivat meille kovaa kyytiä. Taistelimme loppuun asti, -
mutta vain viisi meistä selviytyi.
Voimme vain paikata haavoittuneet, haudata kuolleet, ja yrittää päästä tänne.
Olemme periaatteessa puolustusasemissa, pysyen poissa muukalaisten näkyvistä.
- Miten kukaan edes löysi tätä paikkaa? - Hullun tuurilla.
Tämä paikka oli rakenteilla, kun ne iskivät kaupunkiin.
Kaikki maanpäällinen tuhoutui.
Kaikki täällä alhaalla... Selviytyivät.
Hyvä Luoja.
Mitä helvettiä he tuijottavat?
Toinen Mass, tervetuloa!
Näyttää siltä, että maineenne kulkee edellänne.
Tervetuloa Charlestoniin.
Mukavaa että pääsitte tulemaan!
Suomennoksen tarjoaa:
Suomennos: Kahvo Oikoluku: pexi
- Kinkkua, sir? - Kiitos. Näyttää hyvältä.
- Kiitos. - Oikea runsauden pula.
Isä?
- Isä! - Jeanne?
Hei! Hyvänen aika.
- Olet elossa. - Kyllä.
Kaikki hyvin.
Tiedustelijat kertoivat löytäneensä selviytyjiä toisesta Massista.
- Pelkäsin niin kovasti sitä, ettet olisi mukana. - Et pääse minusta eroon niin helpolla.
Hei, miten sinä tänne pääsit?
Missä poikaystäväsi on?
Hän alkoi sekoilla sen jälkeen, kun lähdimme Richmondista, isä.
Älä enää katoa luotani.
Hyvä on.
"Charlestonin lehväholvi." Olivat rakentamassa jotain hullua maanalaista ostoskeskusta.
He jopa virittivät kuntoon juoksevan veden.
Rukoile Jumalaa, että se tarkoittaa suihkuja.
Ohitit parasta ennen-päiväyksesi jotain 600 kilometriä sitten.
Kauanko odotamme, ennen kuin jätämme tämän, kolon taaksemme?
Luota minuun, en aio todellakaan jäädä asumaan tähän iloiseen kommuuniin.
- Tännepäin! - Katso kaikkia näitä lapsia.
Luuletko, että täällä on koulu, kuten meillä oli aiemmin?
Olisin yllättynyt, jollei olisi.
Mene vain katsomaan. Kunhan pysyt lähellä.
Selvä.
Tuoretta leipää, vihreitä papuja, maissia.
Siitä on aikaa, kun olemme viimeksi nähneet vastaavaa tarjontaa.
Jätit näköjään ottamatta ruusukaalia.
Tai pinaattia. Kuten sanoin, siitä on aikaa.
Tom Mason. Bostonin yliopisto, Maloney Hall, -
toinen rivi vasemmalla, ja aina käytäväpaikalla.
Varuulta, jos olisi pitänyt hiipiä pois ennen loppua.
Muistaakseni et koskaan uskaltanut. Tom.
- Anne, tässä on Arthur Manchester... - Päivää.
...aikoinaan Amerikan historia-osaston puheenjohtaja Bostonin yliopistossa.
Ja hän on oikeassa, en koskaan jättänyt tuntiakaan väliin.
Toivottavasti väkemme kohtelevat teitä hyvin.
Totta puhuen, olen vaikuttunut.
Arthur kirjoitti myös kirjan, "Pimeydestä nouseva demokratia", -
joka on yksi parhaista Yhdysvaltain vapaussodan historiikeista.
Olet selvästikin ottanut opetuksesi käytäntöön.
Uudessa Amerikan Yhdysvalloissa, jossa olet...
Enemmistön johtaja. Presidentti tuntui röyhkeältä.
- Työmme on vielä hyvin pitkälti kesken. - Tiedät, että minulla on miljoona kysymystä.
Ja olen innokas kuulemaan kohtaamisestasi sen yliherra-olennon kanssa.
Meillä on paljon aikaa puhumiselle. Veikkaan, ettette ole nähnyt oikeaa sänkyä aikoihin.
- Tai lämmintä ruokaa, puhtaita vaatteita. - Siitä puheen ollen, -
laitoin poikani Mattin tekemään tämän kaiken varalta.
Tässä on kaikkien toisessa Massissa olevien nimet ja tehtävät.
Laitan majoittumisvastaavan toimeen saman tien.
Tom, en osaa sanoa, kuinka iloinen olen siitä, että olet täällä.
Charleston tarvitsee kaltaistasi miestä.
Herrat, kenraali Bressler.
Kenraali. Kapteeni Daniel Weaver, toinen Massachusetts, ilmoittautuu.
Vääpeli Aloysius Murphy, Yhdysvaltain merijalkaväki, sir.
Lepo, herrat.
Porter kertoi minulle paljon yksiköstäsi.
Onnittelut siitä, että selvisitte.
Sanoisin, että olette ansainneet tämän.
Arvostan sitä, sir. Vilkaisin miehiäsi ja välineistöäsi.
- Olette kasanneet melkoisen sotilasvoiman. - Aina on tilaa lisäjoukoille.
- Jos saan luvan... - Siitä vain, kapteeni.
Toinen Mass väijytti muukalaisia Connecticutin Richmondissa.
Ja olemme seuranneet vihollisliikennettä, -
koko matkan alas linjaa... Tänne Concordiin...
jopa Florenceen.
Jos tarvitsette väkeämme tiedustelemaan, niin sana riittää.
Arvostan tietojasi, kapteeni, mutta emme tarvitse tiedustelijoitanne.
Kenraali, näillä toisen Massin ihmisillä on hyödyllisiä tietoja.
Eversti Porter, mielipiteesi on otettu huomioon.
Voitte poistua.
Kyllä, sir.
Minäpä kerron totuuden.
Muukalaisilla ei ole syytä hyökätä uudestaan Charlestoniin.
Mikäli he tietävät, kaupunki on neutralisoitu.
Sen huomioon ottaen siviilijohtajamme päättivät, -
että on hyvä aika järjestyä, ja jälleenrakentaa.
Ellei tilanne muutu, emme aio haastaa riitaa.
Siviilijohtaja Manchester, käskeekö hän myös armeijaa?
Kuten hän mielellään muistuttaa, hänellä on 230 vuotta perinteitä puolellaan.
Manchester oli yksi ensimmäisistä uudisasukkaista, -
ja hän päätyi johtajaksi oletusarvoisesti.
Mutta kun lukumäärämme kasvoi, hän varmisti, -
että väki tietää, ketä on kiittäminen kolmesta ateriasta päivässä.
- Se teki hänestä todella suositun. - Kapteeni Weaver!
Kapteeni, teidän on parempi tulla tänne.
Rauhoittukaa! Mitään ei ole päätetty vielä!
- Määrään teitä väistymään, jotta voimme jatkaa. - En tottele käskyjäsi, kersantti.
Enkä anna sinun jakaa väkeäni, tai riisua heitä aseista ilman syytä!
- Mitä helvettiä täällä on meneillään? - Kapteeni, he aikovat levittää meidät eri asuinalueille.
Tämä ei ole mikään lomakeskus! Menette sinne, minne teidät käsketään!
- Sinun on parempi perääntyä! - Rauhassa! Rauhassa, kersantti Clemons.
- Jim? - Nämä ihmiset ovat suojelleet toisiaan kuukausia.
Ymmärrän sen. Ja teidän on ymmärrettävä se, ettei tämä ole rangaistusmuoto.
Täällä varastoimme kaikki aseet keskukseen, ja jaamme ne tehtävien mukaan.
Ohjeistamme vain väkeäsi paikan tavoille.
Sen sanottuani, jos kieltäydyt siitä, niin tuen sinua.
Odottakaa!
En pidä siitä, mutta eversti puhuu asiaa.
Olemme nyt täällä.
Olemme Charlestonissa.
Tom.
Ei, kapteeni Weaver on oikeassa.
- Meidän täytyy ajatella nyt muutakin, kuin toista Massia. - Hyvä.
- Jatkakaa, kersantti Clemons. - Kyllä, sir.
- Se on Etelä-Carolinan sanomat. - Lasket leikkiä.
Ja kutsu.
Arthur haluaa nähdä minut heti.
Se siitä nukkumisesta.
Minut määrättiin lääkintäosastolle Lourdesin kanssa.
Katso nyt meitä, työläisiä matkalla toimistolle.
Jos minulla olisi pannu, keittäisin meille kahvia.
Ja minulla kuppi, joisin sitä.
Tom. Käy sisään.
- Ota vain. - Ne näyttävät herkullisilta. Kasvatitko nämä täällä?
Ensimmäistä satoa vesiviljely-puutarhastamme.
Toinen askel kohti omavaraisuutta.
No, kerropa, mitä mieltä olet Charlestonista tähän asti?
Jos olisit esittänyt saman kysymyksen kolme päivää sitten, -
en olisi uskonut tällaisen paikan olemassaoloon.
Se on uusi alku, Tom, alusta alkaen, -
ja se sisältää oikean hallinnon perustamisen.
Niin kuulin lentäjältäsi, Averyltä.
- Hitonmoinen nainen. - Kirjasi, "Pimeydestä nouseva demokratia".
Ota vain. Voit pitää sen.
Perustajajäsenemme olivat huomattavan kaukokatseisia, -
mutta edes he eivät olisi osanneet kuvitella muukalaisten hyökkäystä.
Tarvitsemme poliittisen järjestelmän, joka on tehty invaasionjälkeiseen maailmaan.
Voisimme olla kuin Washington ja Jefferson, -
uuden demokratian perustajat.
Täytyy myöntää, että sisäinen historioitsijani on kiinnostunut.
Se on mukava kuulla, koska saavuit tänne kriittiseen aikaan.
Huomiseksi on määrätty luottamusäänestys, kansanäänestys johtajuudestani.
Se on todella vain muodon vuoksi, tilaisuus uudisasukkaille päästää höyryjä.
- En osaa kuvitella, että sinulla olisi ongelma. - Voin tarvita toista nuolta nuoliviinissäni.
Toivoin, että olisit tukenani.
Se olisi kunnia, Arthur. Olen siellä, tietenkin.
Tosin luulen, että haluat harkita uudelleen, kun kuulet mitä minulla on sanottavaa.
- Nyt minä olen kiinnostunut. - Voinko? - Ole hyvä.
Kohtasimme monia kertoja muukalaisten kanssa viime viikkoina.
Ja tiedän, että sitä on vaikea uskoa, mutta uskomme...
- osa niistä on kääntynyt yliherrojaan vastaan. - Kääntynyt, tarkoittaen...
Tarkoittaen, että kipittäjät ovat orjuutettuja, aivan kuten valjastetut lapsemme, -
ja muutama niistä haluaa taistella vastaan, yhtä paljon kuin mekin.
Tuo kaikki kuulostaa hyvältä. Pysytään kaukana, ja antaa paskiaisten tappaa toisensa.
Tai liittoutua kipittäjäkapinallisten kanssa, ja iskeä yliherroja vastaan kaikella, mitä on.
Oletko tosissasi? Luottaa kipittäjiin?
Ellen olisi kokenut viime viikkoja, olisin aivan yhtä epäuskoinen.
Se on yksi syistä, miksi halusin pitää tämän salassa, kunnes puhun kanssasi.
Arvostan hienotunteisuuttasi, koska sanakin tästä, niin meillä olisi paniikki käsissämme.
- Ja tällä äänestyksellä... - Arthur, puhun mahdollisuudesta kääntää tämän sodan kulku.
Ja sanon sinulle, älä sano enempää. Ystävyytesi merkitsee minulle paljon, -
mutta en vaaranna tätä kaupunkia, en edes sinun vuoksesi.
Jeanne. Onko sinulla hetki aikaa?
Hieman ironista, eikö?
Muistan, kun yritin saada sinua auttamaan ruoan kanssa, se oli kuin hampaan repimistä.
- Palaan pian. - Selvä, Jeanne.
Isä, tuo nilkuttaminen, se johtuu siitä taistelusta, eikö vain?
Ei se ole mitään.
Loukkaannuit yrittäessäsi auttaa minua. Ja minä jätin sinut yksin.
Et koskaan jättänyt minua. Olet aina täällä.
Jälleennäkemisen ajatteleminen sai minut jatkamaan.
- Olen niin pahoillani, isä. - Kaikki hyvin.
Lupaa vain, että pysymme yhdessä.
Jeanne, tiedän, että se on vaikeaa, mutta sinun pitää kertoa minulle, -
mitä Diegolle ja muille tapahtui.
Kipittäjäpartio huomasi meidät pari päivää lähtömme jälkeen.
Ne hyökkäsivät eräänä yönä, ja meidän piti paeta.
Aamuun mennessä kipittäjät lähtivät, mutta...
Diego ja muut eivät tulleet tapaamispaikkaan.
Odotin niin pitkään, kun voin, ja ajoin sitten tänne.
Olen pahoillani. Tiedän, miten paljon hän merkitsi sinulle.
Nyt toivon, että olisin antanut hänelle mahdollisuuden.
Diego ja muut voivat olla yhä tuolla, eksyneinä tai loukkaantuneina.
Anoin heitä lähettämään partion. Manchester ei edes harkinnut sitä.
En voi antaa sen olla, isä.
Minun pitää sanoa jotain huomisessa kokouksessa.
Sitten sanot sen. Ja olen tukenasi.
- Selvä. - Lupaan sen.
- Minun pitää palata. - Hyvä on, nähdään myöhemmin?
Anne. Hei.
Hei. Sinäpä olet täällä aikaisin.
Niin, halusin vain aloittaa. Se auttaa, kun on tekemistä.
- Haluatko, että näytän paikkoja? - Se olisi mukavaa.
Täällä on lääkkeet.
Amoxicilliiniä, erythromyciiniä... He ovat varustautuneet hyvin.
He tietävät, että olin lääkiksessä, joten minut määrättiin kirurgiseen.
- Se on tilaisuus oppia ja... - Anteeksi.
Oletko sinä se uusi lääkäri, josta kaikki puhuvat?
Ilmeisesti olen.
- Anne Glass. - Luojan kiitos.
Jos minun täytyy pyyhkiä vielä yksikin räkänenä. Tuolla on lastenosasto. Meillä on...
Tarkoitan, sinulla on kaksi nuhapotilasta, angiina, -
- ja pahanlaatuisia täitä. - Sinäkö lähdet? Noin vain?
Sinä olet lastenlääkäri. Minä olen sydän spesialisti.
- Laske itse. - Odota hetki. Olen taistelulääkäri toisesta Massista, -
joka laittaa sinut linkuttamaan, ellet kertaa minulle potilaskertomuksia.
Selvä. Aivan kuten haluat.
- Se siitä ammattikohteliaisuudesta. - Kunhan he kuulevat kenttäkokemuksestasi, -
- he varmaankin laittavat sinut koko paikan johtajaksi. - Pärjään kyllä.
Teen mitä voin auttaakseni.
Hyvä, että löysin sinut. Olipa melkoinen ensimmäinen päivä.
- Mikä se on? - Manchesterin puutarhan antimia.
Nauti siitä. En usko, että saan sellaista enää toiste.
Eikö hän lämminnyt kipittäjäkapinalle?
Olen yllättynyt, ettei hän heittänyt minua ulos huoneestaan.
Näyttää siltä, että ruusukaalit jäävät saamatta sinun iloksesi.
Ja siitä puheen ollen, kaikki muukin. Terve, Jeanne.
Ei kannata odottaa enää eilisen kaltaista tarjontaa.
Se oli Manchesterin erikoismenu, "tervetuloa Charlestoniin"- lahja.
Äläkä luule, että kaikki pitävät omista asuintiloistaan.
Suurin osa meistä nukkuu yhdeksän muun kanssa yhdessä kopissa.
- Emme pyytäneet erikoiskohtelua. - Ei teidän tarvinnut.
Olen pahoillani. Ei se johdu teistä. Se on tämä paikka.
Olkaa varovaisia. Jos sanot väärän sanan, joudut tuplavuoroon, tai pahempaa.
Tiedän, että tämä kuulostaa pikkumaiselta, mutta jokin ei nyt täsmää täällä.
Tarkoitatko sitä, kuinka he määräsivät kokeneen kenttäkirurgin lastenlääkäriksi?
En sano, etteikö se olisi tärkeää.
Toisen Massin mukana käytin elintärkeää lääketiedettä, pelastin henkiä.
Yhtäkkiä, olen taas jakamassa aspiriinia?
- Mittaamassa kuumetta? - Se on kyllä outoa...
miten tavallisesti kaikki käyttäytyvät.
Aivan kuin he oikeasti uskoisivat, että muukalaiset ovat kadonneet.
Tapasin vihata sitä tyytyväisyyden tunnetta.
- Nyt se lähes pelottaa minua. - Olen samaa mieltä.
Et usko millaista tykistöä siellä on.
AT4, GAU-17 minigun, raskaita heittimiä.
Todellisia muukalaisen pelottimia.
Olettaen, että niitä viedään koskaan pois varastosta. Muista, ihailemme vain paikkoja, -
- ja otamme mitä saamme kannettua, kun häivymme täältä. - Te siellä!
- Niin kutsutut mörssärit, riviin järjesty. - Voi ei.
- Mitä helvettiä tuo on? - Annoinko luvan puhua?
Anteeksi. Sanoinko, että "nuole persettäni"? Oletko tosissasi?
Sinä olet varmaankin Pope, eikö?
Ymmärtääkseni luulet olevasi älykkäämpi, -
- nopeampi ja kovempi, kuin kukaan muu. - Sinähän opit nopeasti.
Tec, aiotko vain seistä siinä uudessa pyjamassasi imemässä peukkua, vai mitä?
Nimeni on vääpeli Murphy, Pope. Nyt siihen helvetin riviin järjesty.
Meillä tulee olemaan hauskaa keskenämme. Otapa mutka.
Katsotaanpa osaatteko te Massachusettsin itkupillit ampua.
Selvä. Kaikki valmista.
Käyn haukkaamassa leipää, kunnes saatte minut kiinni.
Hal, suu kiinni ja tänne.
Kapteeni. Onko kaikki hyvin?
Tämä hiton maastopuku kutiaa niin helvetisti.
Mitä sinä teet? Olemme vasta saapuneet, ja sinä jo esität jotain.
Mitä me teemme täällä, kapteeni? Harjoittelemme tarkkuusammuntaa ja aseenkäsittelyä, -
- kun ne otukset ovat vielä tuolla ulkona. - Se on tässä onkin ideana, -
Porter kertoi, suurin osa näistä pojista ole ampunut laukaustakaan taistelussa.
- Pitäisikö sen saada minut tuntemaan oloni paremmaksi? - Ei helvetissä!
Mutta on mahdollista, että johdat joitakin heistä taisteluun.
He ovat tulevat olemaan helvetin peloissaan.
Sinun pitää opettaa heitä voittamaan se pelko.
Teet sen ainoastaan, jos he kunnioittavat sinua.
- Ymmärrän. - Hyvä.
Palaa nyt purkamaan tuo ase, kunnes näet sen unissasikin, ymmärrätkö?
Kyllä, sir.
- Matt, mitä tapahtui? - Vihaan koulua. Vihaan täällä oloa.
- Kunpa emme olisi tulleet tänne. - Luulin, että pidit koulusta.
Noin. Kaikki kunnossa. Hän tulee kuntoon.
Kerro nyt, Matt. Mitä tapahtui?
Olin tunnilla, kun yksi isommista pojista alkoi puhua meistä valheita.
Se ei varmaankaan ollut mitään hyvää?
Hän sanoi, ettei toinen Mass ole koskaan taistellut muukalaisia vastaan, -
ja että tulimme tänne vain varastamaan heiltä.
Hän sanoi, että teit sopimuksen muukalaisten kanssa, -
kun ne veivät sinut pois...
jotta ne jättäisivät meidät rauhaan.
No...
- tiedät, että hän on väärässä. - Miksi sitten kaikki muut esittivät, kuin hän olisi oikeassa?
En tiedä. Löikö se poika sinua?
No... Ei. Minä löin häntä.
Saatoin katkaista hänen hampaansa.
Kuulin huutamista. Silloin hain Mattin pois sieltä.
Hänet erotettiin viikoksi.
Isä, en halua mennä sinne enää takaisin.
On varmasti parempi, että pysyt muutenkin lähellä kotia vähän aikaa.
Vartio tulee viiden minuutin päästä. Vauhtia.
Hienoa.
Top tykkänään.
- Vannon, etten kuullut mitään. - Laita se takaisin, Lyle.
- Maggie, Maggie, Maggie. - Nämä ihmiset toivottivat toisen Massin tervetulleeksi.
En anna sinunkaltaisesi apinan pilata sitä.
Sulje se kaappi, ja peräänny, -
- niin esitämme, ettei tätä tapahtunut. - Kukaan ei liiku!
- Älä ammu. - Sanoin, että älä liiku.
- Ei! - Lyle!
- Ammuit häntä! - Olet onnekas, että hänen tähtäyksensä on huono.
- Minä olisin ampunut silmien väliin. - Ammuit häntä! Sinä senkin paskiainen!
- Laita heidät selliin. - Kyllä, sir.
- Viekää vuotaja lääkintään. - Tämä ei ole miltä näyttää.
Sanoinhan, että meillä on hauskaa.
Aion toivoa sinut maissipellolle.
Arthur. Meidän pitää puhua.
- Jos se koskee viimeöistä tapausta, se on Bresslerin käsissä. - Se koskee juuri sitä.
- Miestä ammuttiin, ja sinulla on kolme ihmistä sellissä. - Se on armeijan asia, Tom.
Armeija tottelee sinua.
Hittolainen, Maggie yritti estää heitä. Ja mörssärit, he ovat sekopäitä, -
mutta tarvitset sellaista hulluutta, jos joudumme hyökkäyksen kohteeksi.
- Mitä ehdotat? - Päästä Maggie vapaaksi.
- Entä Pope ja muut? - Rankaise heitä. Laita heidät paskahommiin. En välitä.
- Meillä ei ole varaa menettää neljää. - Ymmärrän, Tom. Ymmärrän todella.
Mutta sinun pitää nähdä tämä minun kannaltani.
- Olen kuulolla. - Bressler on hakannut sotarumpua -
- aggressiivisemman asenteen suhteen muukalaisia vastaan. - selvä.
Hän rakensi armeijansa, ja nyt hän haluaa painaa liipaisinta.
Mutta hän on oikeassa taistelun suhteen.
- Se on ainoa tapa, jolla voitamme ne. - Ymmärrän sen, tietenkin.
Toivottavasti, Arthur, koska vaikka tämä kaikki onkin mukavaa, -
kukaan ei ole oikeasti turvassa, ennen kuin muukalaiset ovat poissa.
Ei ole vielä oikea aika.
Se on kestänyt kuukausia, mutta loimme ensimmäisen uuden kaupunkivaltion, -
ja haluan kasvattaa sitä. Haluan tehdä siitä jotain merkittävää.
Mutta en voi tehdä sitä, ellei minulla ole toimivaltaa.
En voi näyttää heikolta, en nyt.
Entä miltä se näyttää, kun et tee mitään?
Auta minut tämän äänestyksen läpi, -
niin mietin armeliaisuutta, puhumme Bressleristä, -
ja sitten aloitamme uuden hallituksen rakentamisen yhdessä.
Hei. Sopiiko, että puhun hetken Maggien kanssa?
- Toki. - Kiitos.
Isä puhuu Manchesterille. Emme jätä tätä asiaa sikseen.
Kun isäsi kerran lunastaa palveluksia, -
ehkä hän voisi sanoa jotain hyvää rahvaan puolesta.
Tämä kaikki on sinun syytäsi, joten ole onnellinen, ettet ole teloituskomppanian edessä.
Ainakin sitten he käyttäisivät niitä aseita johonkin hyödylliseen.
En välitä, mitä Manchester sanoo, hoidan sinut ulos sieltä.
Jos teet, mitä ajattelet, tapatat vain meidät kaikki.
- En pyydä palveluksia. - Hitto, Maggie. Johtuuko tämä siitä, mitä matkalla tapahtui?
Koska jos johtuu, niin hyväksyn kaiken.
- Noin vain? - Noin vain. Miten muutenkaan?
Luojan tähden, Hal, kerroin sinulle, että sain lapsen vankilassa.
Sinun pitäisi olla hysteerinen, ja sanoa, että olen maailman huonoin ihminen.
- Sitäkö halusit? - Odotin rehellistä emotionaalista reaktiota.
Sen sijaan sanot, että "mietin asiaa", ja olet hiljaa.
- Maggie... - En voi hyväksyä sitä. En aio.
Maggie. Olen pahoillani.
Teit hyvän työsi. Jätä minut nyt rauhaan.
Mene!
Vaikka olenkin kiitollinen, en voi olla ajattelematta ympäröivää maailmaamme.
Minulla on yhä ystäviä tuolla ulkona, -
ehkä eksyneenä tai sairaana.
Emmekä tee mitään sen eteen, vain odotamme, piileskelemme...
toivomme, että muukalaiset lähtevät pois.
En usko, että se tekee sinusta pahaa miestä, tohtori Manchester.
Mutta mielestäni olet väärässä.
Siinä kaikki, mitä minulla oli sanottavaa.
- Pärjäsit hyvin. - Haluan kiittää kaikkia puhujia -
kiihkostaan ja kannanotoistaan.
Ennen kuin aloitan, haluan esitellä vanhan ystävän, -
entisen oppilaani, ja toisen Massin sankarin, Tom Masonin.
Tom.
Kiitos toisen Massin toivottamisesta tervetulleeksi kotiinne.
Ja onnittelut siitä, -
että otitte kaupungin takaisin, ja rakensitte siihen uuden yhteisön.
Toivoisin, että voisin päätyä samaan.
Mutta totuus on, että etsin yhä omaa jalansijaani.
Viimeisen vuoden ajalta olen tiennyt vain toisen Massin ja vastarinnan.
Ja vaikka ihailenkin sitä kaikkea, mitä olette tehneet, -
olen samaa mieltä Jeanne Weaverin kanssa, -
ja ihmettelen, olemmeko hukanneet oikean tehtävämme.
Haluan lukea teille jotain, -
mitä ystäväni kirjoitti erilaisesta sodasta.
"Oli ihmisiä, jotka puolustivat mukautuvuutta,"
"niitä, jotka uskoivat vihollisen vain suuttuvan kapinoinnista."
"Mutta heitä oli vähemmän, kuin heitä, jotka ymmärsivät vapauden tulevan vasta,"
"kunnes vihollinen oli ajettu pois heidän maastaan."
Sen kirjoitti Arthur Manchester.
Se koski amerikkalaisten taistelua brittejä vastaan vallankumouksen aikaan.
Mutta yhtä hyvin se olisi voitu kirjoittaa tästä päivästä.
Olen tavannut vihollisemme.
Olen nähnyt, mitä se on tehnyt lapsillemme.
Olen katsonut sitä silmiin, ja olen kuullut sen puhetta.
Ja sanon sen, että ne olennot lähtevät maailmastamme vasta, kun pakotamme ne!
Tiedän, että minun pitää jatkaa taistelemista.
Tämän yhteisön on tehtävä oma valintansa.
Mutta ymmärtäkää se, ettemme voi enää piileskellä niiltä.
Kenraali Bressler!
Kersantti? Mitä nyt?
Anteeksi, sir. Meillä on tilanne, joka ei voi odottaa.
Pelastusryhmämme löysi valjaista irrotetun pojan alueelta. Häntä tuodaan juuri.
Valjaista irrotetun? Sanoiko hän, mitä hän halusi?
Vain sen, että hän oli etsimässä Charlestonia, ja hänellä on viesti Tom Masonille.
Ben?
- Tunnetko tämän pojan? - En.
- Olen Tom Mason. - Minun käskettiin etsiä sinut, olet kuulemma ainoa, joka ymmärtäisi.
Kuka käski? Ben? Oletko nähnyt poikaani?
Anteeksi. En tunne häntä. Mutta meitä on jo niin monia.
Minut käskettiin kertomaan, että yliherratilanne on kehittynyt, eikä aikaa ole enää paljon.
- Kuka sinut lähetti? - Se punasilmäinen, kapinan johtaja.
Hän odottaa lähellä, jotta voitte puhua.
- Vien sinut hänen luokseen, kun olet valmis. - Olen valmis.
Hyvät herrat, tulkaa tänne.
Tämä on hullua. Ne voisivat olla oven takana odottamassa.
Jos ne haluaisivat hyökätä tänne, paikka olisi jo tulessa.
Arthur, tiedän sen kuulostavan riskialttiilta, mutta niitä on kuultava.
Tom on oikeassa. Tämä liittouma on ainoa taktinen etulyöntiasema, joka meillä on.
- Jos menetämme sen, palaamme lähtöruutuun. - Olemme odottaneet oikeaa aikaa hyökkäykseen.
Se on liian vaarallista. Varsinkin, kun emme tiedä, mitä muuta meiltä on pidetty pimennossa.
- Mitä tarkoitat? - Olisit kertonut minulle poikasi olevan osa vallankumousta.
- Sillä tavallahan hänkin löysi meidät. - Ben tiesi, että olimme matkalla Charlestoniin.
Ties mitä muuta hän on kertonut niille.
Kenraali, laita poika selliin, ja vahvista puolustustamme.
Kyyristymme piiloon, leikimme kuollutta ja toivomme, että muukalaiset lähtevät.
Kyllä, sir.
- Liikkeelle. Hän menee selliin. - Kyllä, sir.
Tom, jää tänne.
Kaikki hyvin.
Odotin vastustusta vihollisiltani, mutten ystävältäni.
Milloin Bressler sai sinut puolelleen?
- Tiedät paremmin, kuin tuon. - Mitä sitten haluat?
Virkaa uudessa hallinnossa? Koska saat sen, tietenkin.
Arthur, kuulitko sitä poikaa? Nyt ei ole aika väitellä politiikasta.
- Meidän on kuultava niitä. - Ei. Kun Bressler näkee tilaisuuden, hän...
- Arthur... - Tom, tarjosin sinulle kättäni, ja sinä lyöt sen pois.
Nyt meidän molempien on elettävä sen kanssa.
Päästä irti, senkin typerä sotapoika!
Mitä helvettiä tämä on?
Ensimmäinen kunnollinen ateriasi selliin heiton jälkeen.
Ole hyvä.
Halusin kysyä sinulta Tom Masonista.
Olen kuullut joitakin merkillisiä huhuja.
Mason on ollut merkillinen siitä lähtien, kun hänet tapasin. Entä sitten?
Olen huolissani laitoksemme turvallisuudesta.
Ja tiedän, ettette pidä toisistanne.
Jos osaat kertoa Masonista jotain, joka vaikuttaisi turvallisuuteemme, -
mietin vapauttamistasi.
Joten, sopimus on...
että paljastan Masonin, Mason kärsii...
- Ja minä pääsen vapaaksi? - Haluan vain kuulla totuuden.
Totuus on...
että Tom Mason on...
ylimielinen, puoli-oppinut historiahullu, jolla on harhoja mahtavuudestaan.
Ja jos joku aikoo pudottaa hänet jalustaltaan...
se olen minä...
eikä mikään mitätön tinakannu diktaattori Charlestonista E-C:stä.
- Kippis. - Viekää hänet pois.
Kyllä, sir.
- Hei. Tulin tapaamaan Maggieta. - Selvä.
- Parempi olla nopea. - Mitä helvettiä te teette?
Muukalaiset suunnittelevat uutta hyökkäystä.
Kapinakipittäjä lähetti pojan opastamaan meidät tapaamiseen, -
mutta Manchester ei anna meidän mennä.
Menen joka tapauksessa, ja haluaisin sinut mukaani.
Oletko varma, että se on hyvä idea? Mikään välillämme ei ole muuttunut.
Siinä olet väärässä. Tiedätkö, miksi tarvitsin aikaa miettiäkseni pahis-menneisyyttäsi?
- Kerropa se. - Koska siinä ei ollut mitään järkeä.
En tunne sitä Maggieta. En ole tavannut häntä ennen.
Ainoa Maggie, jonka tunnen, seisoo tässä edessäni, -
hän, joka pelasti henkeni useammin kuin osaan laskea, -
ja laittoi henkensä likoon toisen Massin puolesta toistuvasti.
Sota puhdisti lautasen.
En ole enää Hal, lukion urheilija, etkä sinä ole Maggie, narkkarivaras.
Se saattaa olla ainoa hyvä asia, joka tästä sotkusta seurasi, -
tilaisuus aloittaa alusta, tulla paremmaksi, kuin mitä olimme.
Hieno puhe.
- Oletko harjoitellut sitä? - Hieman.
Mutta juuri nyt minä, isä, ja loput olemme menossa kentälle.
Tuntisin oloni paljon paremmaksi, jos tietäisin sinun suojaavan selkäni.
Selvä se.
Hei! Entä minä?
- Reitti selvä? - On. Tulkaa ylös.
Lähdetään!
Onnistuin keräämään nämä ilman suurempaa häslinkiä.
Reitin pitäisi olla selvä kaupunkiin asti. Pyörät ovat pysäköityinä ulkopuolella.
- Otat melkoisen riskin auttaaksesi meitä, Jim. - Otan riskin aina, kun juon kahvia täällä.
Toivon vain, että olet oikeassa kipittäjien suhteen.
Laskekaa aseenne, ja antautukaa!
Laskekaa aseet.
Hal.
Teidät kaikki on pidätetty.
Manchesterin käskystä. Hän määräsi hätätilan.
Kaikki epäillyt toisinajattelijat pidätetään.
Sinä senkin paskiainen. Aiotko koskaan kasvattaa selkärankaa?
Eversti, nyt riittää!
- Rauhassa. - Kenraali, tiedän sen, miten suhtaudut Manchesteriin.
Tiedät, että tämä on oikea liike.
- Tiedän, miten Manchester näkee tilanteen. - Sinun pitäisi alkaa miettiä ihmisten parasta, -
eikä virkaasi, kenraali.
- Mitä helvettiä te haluatte minusta? - Puhu Manchesterille, -
vakuuta, että olemme oikeassa.
- Laittakaa heidät rautoihin, ja viekää sisään. - Kyllä, sir!
Vääpeli Murphy!
Olen pahoillani, sir. Kunnioittavasti kieltäydyn.
Viekää hänetkin.
- Kenraali. - Liikettä.
Liikkuu! Liikkuu!
"Kaikki toisen Massin jäsenet, ilmoittautukaa yleiseen tilaan välittömästi."
- Maahan, ja turpa kiinni! - Hitto, haluan tämän alueen vapaaksi!
Ota heidät.
Mitä luulet tekeväsi? Tämä on hullua! Nämä ihmiset eivät ole satuttaneet ketään!
Eivät vielä. Mutta jotkut heistä tiesivät varmasti, -
- että Tom yrittäisi ottaa yhteyttä kipittäjäkapinallisiin. - Jos satutat heitä...
Heidät pysäytettiin, Luojan kiitos. En ota riskiä, että joku muu tekisi saman virheen.
- Joten pidätät meidät kaikki? - Kunnes todistatte, että teihin voi luottaa, kyllä.
Ja kuka tekee sen valinnan? Sinäkö?
- Varmistakaa, että saatte heidät kaikki. - Tälläisenkö demokratian halusit luoda?
Alas!
Arthur, he kertoivat, että eristit toisen Massin muista asukkaista.
Sinun olisi pitänyt kertoa minulle, mitä ne tekivät sinulle, Tom, -
kertoa siitä implantista, joka oli silmässäsi.
Ja siitä tartunnasta, joka lähes tappoi sinut, kapteeni.
Tietääkseni olette voineet ottaa käskyjä muukalaisilta saapumisestanne lähtien.
- Kuka sinulle kertoi siitä? Pope? - Ystävänne toisesta Massista.
Kun he ymmärsivät tilanteen vakavuuden, usea heistä avasi suunsa.
Kun ensin laitoit heidät selliin, ja uhkailit heidän perheitään.
- Meillä tilaisuus vahingoittaa vihollista. - Viekää heidät toisten luokse.
- Mitä sitten? - Järjestämme siviilioikeudenkäynnin välittömästi.
Syytteenä on maanpetos. Sitten käsittelemme heidän seuraajansa.
Jos teet sen, käsissäsi on oikea sota.
Kenraali Bressler, annoin sinulle käskyn.
"Jos olet nähnyt toisen Massin jäseniä, ilmoita välittömästi päämajaan."
Mitä he aikovat tehdä meille?
En tiedä, Matt.
Olimme paremmassa turvassa, kun olimme omillamme, eikö vain?
Avatkaa sellit. Päästäkää heidät kaikki ulos.
Päästä irti minusta.
- Isä, mitä on meneillään? - Rakensin tämän laitoksen. Nämä ovat minun väkeäni.
Siviilihallitus on syrjäytetty. Charleston on nyt sotatilalain alla.
- Arthur, usko minua, en halunnut tätä. - No, sen sait.
Se hiton liittoumasi tapattaa meidät kaikki.
Jos haluat mennä sinne tapaamiseen kapinakipittäjän kanssa, -
- ehdotan, että sopeudut tilanteeseen, ja nopeasti. - Hienoa työtä, pojat.
Näyttäisi, että saitte meidät keskelle vanhaa kunnon vallankaappausta.
Jatkoa seuraa.